Dajme zbohom detskému strachu. Pomôžu aj hračky
![Dajme zbohom detskému strachu. Pomôžu aj hračky](http://lerni.sk/cdn/shop/articles/dajme-zbohom-detskemu-strachu-pomozu-aj-hracky-701605.jpg?v=1721827943)
Hovorí sa, že keď sa bojí už malinké dieťatko, bude veľmi múdre. Dokáže totiž predvídať, čo by sa mu všetko mohlo stať, kým bezstarostní jedinci nemyslia na možné nebezpečenstvo. Ak je však detského strachu priveľa a vášho drobca postupne sužuje des z tmy, lekára, neznámych zvukov či nových prostredí, je potrebné niečo s tým začať robiť. V opačnom prípade sa bude strach stupňovať, ovplyvní rôzne sféry života vášho pokladu a dokonca ho môže brzdiť aj v dospelosti. Nemajte však obavy, nemusíte hneď riešiť psychológa, na začiatok postačia aj vhodné aktivity a hračky.
Je prirodzené, že sa deti boja všetkého neznámeho, prípadne vecí a situácií, s ktorými majú osobnú negatívnu skúsenosť. Je to v poriadku, strach máme zakódovaný v DNA a chráni nás pred život ohrozujúcimi faktormi.
Problém nastáva len v prípade, ak si dieťatko začne vytvárať vlastné iracionálne strachy a postupne ich aplikuje na stále ďalšie a ďalšie faktory, osoby a situácie. Uzatvára sa do seba, odmieta opúšťať bezpečnosť domova, vyhýba sa novým ľuďom a miestam.
Ako postupovať?
Musíme si uvedomiť, že nejde o vymyslený strach. Vaše dieťa sa naozaj bojí a naozaj trpí. Nikdy preto jeho pocity nebagatelizujte ani nezosmiešňujte. Snažte sa zo všetkých síl o to, aby vám dôverovalo, vypočujte si ho, nechajte ho podrobne porozprávať o svojich trápeniach. Keď dieťa svoj strach pomenuje, dokáže mu ľahšie čeliť. Mimoriadne úspešné sú v boji proti detským strachom rozličné rituály – ich význam prichádza vo veku medzi dvoma a troma rokmi dieťaťa. Drobci zbožňujú istoty, ich sebadôvera narastá s opakovanými a nemennými aktivitami.
Strach z tmy
Ak sa detičky boja tmy, skúste na to ísť každý večer rovnako. Ľahnite si spolu do postele, rozprávajte sa, prečítajte si rozprávku, zasvieťte malú lampičku, vložte do paplóna „strážneho“ plyšáka. Skontrolujte skriňu i všetky tmavé zákutia, nakuknite pod posteľ i za závesy. Vymyslite si na každý večer veselý príbeh, prečo strašidlo nevidieť – prejedlo sa a teraz sedí s bolesťou brucha na záchode, rozbolel ho zub a tak práve čaká u zubára, zľaklo sa červenej farby na posteľných obliečkach a podobne. Ak strašidlo „poľudštíte“, postupne bude pre dieťa menej hrôzostrašné.
Deti v predškolskom veku sú náchylné aj na nové, nezvyklé strachy. Môže sa u nich na istý čas vyskytnúť napríklad obava z pavúkov, zlodeja či podobných vecí. Práve tento vek je tiež náchylný na vonkajšie prejavy úzkosti – deti si môžu začať obhrýzať nechty, zajakávať sa, môžu mať problémy s príjmom potravy, mať bolesti brucha či byť nesmierne hanblivé. Preto je určite potrebné ich strach riešiť a ak ani napriek snahe nevidíte postupné zlepšenie, vyhľadajte odborníka.
Strach z vody
Ak vaša ratolesť nielenže vodu neobľubuje, ale z nej má vyslovene strach, nemáte to jednoduché. Každodenný boj dostať ho do vane je vyčerpávajúci pre vás i pre neho. Určite nepomôže žiadny nátlak, krik ani vyhrážanie sa. Skúste však rôzne hravé a zábavné aktivity, prípadne konkrétne hračky, ktoré by mohli vaše dieťatko do vane nalákať. Skúste to najprv v malom – nech si drobec zvykne na vodu v menšom množstve – napríklad sa s ňou hrajte prelievaním z rôznych nádobiek, čľapkajte sa, zabávajte sa s rozprašovačom alebo nálepkami do vane. Pre začiatok napúšťajte do vane len minimum vody a vsaďte na hračky. Z praxe sa nám osvedčili farbičky do vody, rozmanité prísavkové hračky, loptičky, knižky do vody, striekacie pištole a podobne. Vždy vyberajte len produkty, ktoré sú určené na hru vo vodnom prostredí, aby nedošlo napríklad k uvoľneniu farbív. Po kúpaní ich dôkladne osušte, aby sa v ich záhyboch netvorili škodlivé plesne.
Detičky zvyknú zaujať tiež rôzne farebné a voňavé šumivé gule do kúpeľa či hra s kockou ľadu.
Strach z lekárov
Tento konkrétny detský strach nie je iracionálny, ale vzniká skôr na základe predošlej negatívnej skúsenosti. Dieťa sa podvedome bráni bolesti z injekcie alebo iného nepríjemného zákroku. Čo pomôže? Ideálne je čo najviac komunikovať. Hrajte sa doma na doktora, rozprávajte sa o tom, čo lekár v ordinácii konkrétne vyšetruje a ako, čítajte si detské knižky s danou tematikou. Aktuálne sú hitom nálepky na opakované použitie – zoženiete ich aj na tému ľudského tela a dieťa si bude vďaka nim vedieť predstaviť mnohé doposiaľ nepoznané veci.
Strach z nových ľudí a prostredí
Je pomerne rozšírený a jeho zvládnutie chce dlhý čas a trpezlivosť. Opäť pomôže najmä komunikácia. Rozprávajte dieťaťu o tom, čo ho čaká, čo sa v novom priestore bude diať, na čo sa má pripraviť. Opakujte mu, že sa nemá čoho báť, že sa mu tam nič zlé nestane a bude môže očakávať presne to a to. Ak sa na vlastnej koži presvedčí, že ste mu neklamali a naozaj sa nestalo nič nečakané, bude to základ, na ktorom môžete budovať. Postupne s ním navštevujte čo najviac nových lokalít, stretávajte nových ľudí, vyhľadávajte nové situácie, aby sa čo najviac adaptovalo.
A čo je najhlavnejšie? Nebagatelizovať strach vášho dieťaťa a brať ho vážne. Len tak vám bude dôverovať, porozpráva vám o svojich obavách a vy mu budete vedieť pomôcť.